Zdravo, Sojer. Ovde Sindi Mansfild, iz Landler-Bejna.
Utvrđujem vaš dolazak na poslovni razgovor ove nedelje.
To! - Imamo i druge kandidate.
Impresionirani smo vašim proteklim radom i imamo dobar osećaj u vezi vas.
Detalje sam poslala, vidimo se u sredu, u 9:30 u kancelariji. Srećan put!
Saobraćajci upućuju saobraćaj na sporedne puteve, stvarajući vam haos,
ali takav vam je praznični saobraćaj. - Da, to je prava noćna mora.
Na nesreću, baš na Dan zahvalnosti. - Skretanje.
Ako putujete tim područjem, držite se što dalje od autoputa.
Celi dan ćemo vas izveštavati na stanici 1270 WLUN, Kentaki.
Jel' bi radije sobu punu novčića ili složene do visine Empaer Stejt Bildinga?
Složene u vis, bila bih bogata. - Baš jadno.
Skretanje za Vašington, DC.
Za 48 km skrenite desno.
Za 150 m skrenite desno.
Skrenite desno.
To baš i nije put.
Valjda ćemo opet udesno.
Vratite se natrag, ako je moguće. - Daj mi bolja uputstva, ako je moguće.
Vratite se natrag, ako je moguće.
Skrenite levo.
Misliš li da su nas videli?
U redu.
Ovo nema smisla, samo me preusmerava.
Da! Jebi se, mobilni!
Trebate li pomoć, gđice? - Ne, dobro sam. Samo protežem noge.
Vaša karta. - Tačno, pokušavam se snaći.
Da, videli smo vas odozgo i pomislili da ste u nevolji.
Ne, samo sam u prolazu. - Stvarno je sve u redu? Izgledate uzrujano.
Ove šume mogu biti opasne, ako ih ne poznajete. - Malo sam frustrirana, znate?
Ove karte su beskorisne. - Živa istina.
Pa... je li to sve? Samo ste u prolazu?
Da? Jebi ga, ako samo tražite uputstva, ja i Bak... ono je moj brat Bak.
Celi život smo ovde, možemo vas uputiti bilo gde.
Ovaj, koji je najbolji način za povratak na 64? - I-64?
To je baš daleko. Imate sreće što smo naišli.
Da. Postoji samo par puteva kroz ove planine, a vi ste usred ničega.
Dobro. Vidite ovo? Baš tu.
Nastavite ovim putem i vratićete se na autoput.
Dosta ćete morati da se vratite. - Pa, valjda sam zalutala.
Da, mislim da jeste.
U redu.
Stanite! Skoro sam zaboravio. Vaša karta. - Hvala vam.
Nećete stići nikamo pre mraka, a mi živimo u blizini.
Hoćete li svratiti na večeru? - Holi, zar ne moramo... - Ma, neće on nigde.
Šta kažete? - Hvala, ali stvarno bih morala poći...
Ne, to vam baš i nije najpametnije. Mislim, izgubili ste se ovde usred dana.
Verujte mi, ne želite biti ovde kad se smrači.
Bez uvrede, ali počinje da mi bude neugodno kraj vas. - Stvarno?
Pa, slušajte, mi samo želimo da vam bude ugodno, to je sve.
Uskoro će ovde jako zahladiti. Zašto se ne odmorite kod nas?
Popićemo par pića, zapaliti koju? Poput male zabave.
Može? Hajde, idemo sad svi...
Prokletstvo, kučka me porezala! Baš!
Samo malo, dušo. - Odjebi! - Skloni taj nož od nje!
Pobeći će.
Tamo je, tamo.
Sigurno? - Da, dođi.
Dobro, srediću ja to.
Da.
Sigurno.
Sranje!
Biće dobro.
Sve će biti dobro.
Kancelarija okružnog šerifa Fording, zamenik Ketz.
Pričekajte. Šerife, linija jedan.
Ovde O'Dojl. - Šerife, ovde Peni iz kancelarije u Čarlstonu.
Imam izveštaj o ostavljenom vozilu na putu.
Trebamo izveštaj o registraciji što pre, zatvaramo preko praznika.
Peni, možeš li malo pričekati, dušo? - Da. - Šta hoće?
Ma, onaj napušteni auto. Ovaj, kad razmislim...
Onaj obešeni momak, latino. Kako mu je ime? - Edvin Garo.
Da, baš taj Garo. Moramo proveriti ima li registriranih vozila na njegovo ime.
Proveri među izveštajima o napuštenim vozilima. - Misliš da je to njegov auto?
Ne, vremenski ne odgovara, ali možda je nešto iskrslo prošle nedelje.
Dug je period, ali napravićemo dubinsku analizu. - Može.
Halo, Peni. Da, oprosti zbog ovoga. Dakle, kažeš da je bio gore na 250, jel'?
Dobro.
Ovamo! Pomozite!
Pa, jebi ga! Mirni ste k'o bubice kad želite, zar ne?
Dolaziš li poslom, šerife ili na druženje? - Nisam tu zbog preseravanja, veruj mi.
Primili smo dojavu o ostavljenom vozilu, dole uz Zarđali potok.
Pa, kao što vidiš, mi svoja vozila ostavljamo ispred kuće.
Viđao sam tebe i Baka kako se motate oko tog potoka
svaki jebeni dan, pa kad je stigao poziv od državne policije...
Državne? Šta oni imaju sa tim? - Ništa, za sad.
Da smo nešto videli, rekao bih ti, ali stvarno nismo išli gore.
Možeš se nadimati koliko hoćeš, ali to ništa ne menja.
Mali, misliš da sam ja neka truba, je li? Pa, imam novosti za tebe...
Polako, šerife! Isuse!
Malo si napet, Brziću.
Boli li te to? - Nezgoda u lovu.
Malo krvariš ovde, neka ti to zašiju.
Ma, samo ogrebotina. - Ogrebao si se gore kod Zarđalog potoka?
Kao što rekoh... danima nismo išli tamo.
Pa, dobro onda... Pokušao sam. Pokušao.
Sranje!
Evo, k'o novo.
Sve je dobro.
Neko će da vidi auto...
Pronaći će me ovde.
U jebenoj sam šumetini.
Jebem ti! Ovo je sjajno!
Ovo sranje je čudesno! Vidiš li kako ono govno leti?
Hajde, Bak. Proverimo!
Jebem ti. Gledaj, sredili smo jebeni hrast!
Nikog neće poslati ovako daleko od puta. Sranje, sad samo moramo pronaći onu kučku.
Gadno je posečena, Holi. Neće dugo izdržati ovde.
Hajde da se vratimo... - Ako joj ne pronađu telo, navaliće na nas, Bak.
Ako je pronađu, ionako će navaliti, zar ne? - Ne, neće na nas.
Već tamo gde je pronađu. Kužiš? Dobro.
Hajde, krećemo od potoka prema putu. Jebi ga. - Miči to debelo dupe, ovuda.
Idemo. Hajde, pazi gde staješ, Bak.
Bože!
Hajde.
Nije baš suvo.
Hajde.
Ma, hajde.
Hajde.
Evo.
Mama. Ovaj, ako ikad dobiješ ovu poruku, ja..
želim da znaš...
Trebala sam..
Ko si ti?
Bože.
Šta radiš ovde?
Bože!
Jebem ti, ko si ti? - Trebala si to popiti.
Odjebi od mene. - Skloni to, skloni.
Još korak i baciću ti ovo u jebeno lice.
Pazi malo, to je moje... - Ozbiljna sam, seronjo! Spaliću ti to jebeno lice!
Jebem ti, šta...
O čemu se radilo? - Ma, ništa posebno. - Jesi li ih pitao za onaj SUV?
Ovaj, nisam znao da si preuzeo "SUV slučaj."
Samo me zanima. Znaš, ono, imaju li alibi? - Alibi... za šta?
Za bilo što vezano za taj SUV. - Nik, imaš li stvarno previše vremena,
pa izmišljaš zločine da bi ubio vreme? - Ne, gdine, samo sam...
Ako je tako, volio bih da neko sredi "Slučaj saobraćajnih prekršaja"
bar do početka oktobra. - Kužim, šerife.
Ali taj SUV, mislim, nije li ti to pomalo čudno?
Takvo vozilo, napušteno, usred dana i bez traga vozaču?
Praviš li se pametan, sinko? - Ne, gdine, ali... - Izjasni se.
Drugačije tretirate lokalce.
Nik, ti si dobar zamenik. Dobar si čovek. Cenim tvoje zalaganje.
Reći ću ovo samo jednom i mislim da će biti dovoljno.
Poglavica. Indijanac.
Gledaj svoja posla. Šta se tiče onih Pritčertsa,
hapsim ih od osnovne škole.
Stvaraju nevolje, to je sigurno, ali zajedno nemaju dovoljno pameti da budu opasni.
Još nešto, taj tajanstveni SUV je juče nestao.
Tako. - Da. - Dobro. - Da.
Čini se da je ostao bez goriva? - Izgleda. - Tako.
Dobro.
Šerife, da li bi mi zamerio ako bih nazvao registrovanog vlasnika?
Znaš, da sklonim to sa dnevnog reda?
Ovaj, ako će ti to pomoći, sinko, samo navali. - U redu.
Jedi.
Prestani.
Izgubila si dosta krvi. Moraš da jedeš.
Treba mi bolnica i policija. - Jedi.
Kako hoćeš.
Kako se zoveš?
Ja sam Sojer.
Sojer Skot. - Ćuti i jedi.
Idem u Centralnu gimnaziju. Četvrta godina.
Išla sam u DC na razgovor za posao, taj glupi GPS me pogubio.
Neka dva lika su me napala.
Moji prijatelji sigurno brinu gde sam.
I moji roditelji... - Tiho.
Kad bi me odvezao i odveo u policiju, bio bi junak. - Tiho.
Ne bih ni spomenula... ovo. Možda bi te i nagradili.
Pomozite mi! Pomozite mi!
Ako te nađu ovde, ubiće te. Budi tiha ili neću moći da ti pomognem.
Evo ga, vazda ozbiljan. Đes', rođak!?
Holister. Bak. Šta ti se desilo? - Konj me ritnuo. Kužiš?
Oprosti što retko dođemo. Prava je ludnica u zadnje vreme.
U redu. - Ne, nije. Porodica smo, nema opravdanja. Kužiš?
Kako je prošla zadnja berba? - Bez problema. - Jel' prinos kako smo i očekivali?
Više-manje. - Moramo stići do subote? - Da.
Nestalo mi je dosta toga. - Mi imamo svega dovoljno.
Sutra ćemo dovesti još amonijaka, šibica i svega.
Imam dovoljno amonijaka, ali treba mi još lužine.
Brzo si savladao to sranje, zar ne? Jebi ga, što Louel želi, to i dobije.
Pitaj ga za curu, Holi. - Da, baš to.
Izgleda da je neka cura nestala pre par dana, a šerif O'Dojl,
zalepio nam se za dupe zbog toga. Pretpostavljam da je nisi video?
Nisam video nikakvu curu. - Dobro, jel' bi ti smetalo da malo razgledamo?
Ovo je slobodna zemlja. - Da, baš tako, stari.
Ništa.
Šta te muči?
Reci mi, rođak, koliko puta smo ja i Bak dolazili ovamo,
dok ti nismo namestili kuću? - Desetak puta.
Svaki put bismo, ovaj, evo neka ti i Bak potvrdi.
Šta bismo prvo uradili? - Uđemo i popijemo pivo.
Tačno. - Tačno.
Danas kad smo došli, izašao si pred nas
i stojiš tu celo vreme, usred jebene kiše,
poput nekog jebenog psa čuvara.
Želiš mi nešto da kažeš? - Mislim da sam već rekao.
Juče smo pratili curu sve do tu. Tragovi su nestali 100 m odavde.
Malo se zabavljaš, zar ne? Jel' tako?
Imao sam sranje sa lužinom. Sve je puno gasova.
Louel, vrijeđa me kad se ponašaš prema meni kao da sam idiot.
Idemo unutra, da razgledamo.
Nema je unutra.
Ne smeš biti ovde. - Boli me. - Bolje ja, nego oni.
Idući put ostani tamo gde ti kažem!
Samoubistvo? - Da.
Mislite da je slučajnost kad latino tip, stranac,
sredi samog sebe, baš u vreme kad državu preplavljuje droga?
Ne bih znao.
U okrugu Fording, samoubistvo ima više smisla, nego bande kartela.
Možda, meni to ne zvuči dobro. Pričekaćemo patologa.
Još nešto, Peni iz centrale želi da istražim ostavljeno vozilo.
Ma, to nije bilo ništa. Isti dan je odvezeno.
Ovaj... - Želiš li nešto da dodaš, zameniče?
Ovaj... - Hajde, Ketz.
To vozilo je registrovano na bračni par iz Padukaha, ali dali su ga ćerci.
E sad, ona je... - Hajde, pređi odmah na loše vesti.
Ime vozačice je , ovaj, Sojer Skot i niko ne zna gde se ona nalazi.
Nestala je? - Pa, njene cimerke kažu da je otišla kući,
za Dan zahvalnosti, a njeni kući kažu da je u kampu.
Kad je poslednji put viđena? - U ponedeljak ujutro.
Ponedeljak ujutro?
Baš sam pričao sa njenom majkom i ona kaže da se cura ne javlja na mobilni.
Gle, pre nego što pošalješ svoje trupe da ljudima obijaju vrata,
uverimo se prvo da nije na nekoj plaži u Virdžiniji.
Isuse, O'Dojl, zar misliš da uživam da radim tvoj posao umesto tebe?
Neću slati svoje ljude po šumama na Dan zahvalnosti, ako ne moram.
Ali, bolje ti je da što pre pronađeš tu curu,
ili će ti državna policija ovde duvati za vratom.
Zameniče. - Gdine.
Oprosti, šerife... - Poštedi me. Imamo li sliku te nestale devojke?
Baš si lukavo spalila ono uže.
Šta je to? - Lužina. - Neka vrsta kiseline? - Baza.
Izgara poput kiseline. - Baze isto izgaraju.
Šta je sa mlekom, neutrališe je? - Nije dovoljno kiselo da neutrališe lužinu.
Treba ti nešto poput vinskog octa, da neutralizira lužinu.
Zašto nemaš neko vinsko sirće pri ruci?
Znaš li šta se desi kad pomešaš kiselinu sa bazom? - Neutrališeš je?
Baš, spali te jače od same žive sode. Mislio sam da si cura iz gimnazije.
Ne studiram hemiju.
Eto, zato je mleko bolje. Manje rekcije.
Svejedno dosta peče, hvala ti. - Zašto toliko znaš o tim stvarima?
Kuvam met od 14-te godine. Brzo naučiš šta te sve može spaliti.
Znaš... ako me pustiš, neću da kažem nikome.
Kažeš da mi pokušavaš pomoći, a držiš me ovde. - Ne mogu.
Obećavam ti da nikome ništa neću da kažem. Samo me pusti.
8 km smo od najbližeg puta. 30 od najbližeg grada. Nemam auto.
Nećeš proći ni 100 m u takvom stanju.
Ako i prođeš, prva osoba koju sretneš predaće te Holisteru.
Sereš. Samo želiš da me zadržiš ovde. - Prestani.
Ne možeš me držati tu zauvek! - Rekao sam ti da prestaneš.
Ako želiš da probaš sreću u šumetini, samo izvoli.
Holister i Bak odlaze ovaj vikend u Čarlston.
Ostaviće kamion kod mamine kuće. Otići ću tamo u subotu i pozajmiti ga.
Odvešću te na sigurno. Van okruga Fording.
Treba mi pomoć sa ovim, teško je k'o...
Isuse! O'Dojl?
Imam jednostavna pitanja za tebe i želim jednostavne odgovore.
Jel' to zbog auta? - Jebeš auto.
Državna policija se raspituje o nestaloj devojci!
Radimo sve što nam kažeš, šerife.
Sinko, da ste tako uradili, curino telo bi pronašli negde u okrugu Džonsboro.
Još ne znam kako vi tupani razmišljate.
Rekoh ti, prišla nam je dok smo zakopavali onu vreću sa sranjem.
Mislili smo da je nešto videla! - Pa, sad i jeste nešto videla.
Pa, zar se nije već smrznula negde u šumi?
Nema veze jel' leži mrtva u jarku ili negde peva u zboru.
Bez tela, ove šume će preplaviti državna policija.
Pa, nismo je pronašli, jasno? Verovatno je mrtva.
Do sad su je već pojele ptice, tako ćemo je lakše uočiti.
Potražićemo je opet sutra, posle što odnesemo ovo Louelu.
Kako vam je rođak? - Čudak. Kao da ga više ne poznajem.
Mislio sam, jel' još sve po dogovoru?
Jebi ga, znaš da on ne zna ništa drugo, osim kuvanja.
Dobra je berba, završićemo do subote. - I bolje vam je.
Za doručak su breskve.
Šta to radiš? - Režem kutije od šibica
Zbog čega? - Da skuvam met.
Mislila sam da se met pravi od efedrina i varikine.
I kutija od šibica. - Zašto praviš met? Zar nisu sad svi na heroinu?
Tako sam pročitala. - Ne mogu da skuvam heroin.
Koliko ti trebaju? - Mnogo. - Šta radiš kad ih sve izrežeš?
Ubacim ova sranja. - Kakva su to sranja?
Zašto mi postavljaš sva ta prokleta pitanja? - Nije važno.
Mislila sam da ću nešto naučiti.
Dakle, nemaš baš pojma šta radiš.
Poput onih evropskih pevača koji pevaju na engleskom, ali ne razumeju tekst.
Prebahata si za devojku koja je juče uronila mokre ruke u kantu punu žive sode.
Ne pravim se važna, samo kažem.
Znaš, radiš im svu tu zamršenu hemiju, a ne moraš je ni razumeti.
To nije bahatost?
Razmišljala sam o tvom planu da pozajmiš kamion.
Ne znam trebam li ostati ovde toliko dugo.
Dobar je kao rezervni plan, ali kad bi me odveo do telefona... - Loša ideja.
Ako se oni likovi vrate i nađu me... - Sigurnija si tu, nego da pokušaš da odeš.
Nisam baš za sedenje i čekanje. - Ko bi to rekao...
Čuj, mislim da mogu smisliti bolji način za... - Hoćeš li mi dodati onu posudu?
Zašto je tako hladna? - Ulij to unutra. Polako.
Hladno je, jer aceton koji je unutra, isparava.
Izvlači energiju iz svega što dotakne.
Kad ga pomešaš sa kutijama od šibica, izdvojiće crveni fosfor.
To ću pomešati s jodom, da dobijem jodovodoničnu kiselinu, treba mi za met.
Sve to zbog jednog sastojka? - Takav je to posao.
Poput gomile malih naučnih projekata? Pomešaj ovaj sastojak, izdvoji onaj.
Da, a svaki od njih te može ubiti.
Svaki od njih je korozivan ili zapaljiv, ili oboje.
Metanol, aceton, glicol, butan. A mislila si da je živa soda opasna.
Nekad smo kuvali s ovim, bezvodnim amonijakom.
Unutra je tečnost koja ti sa lakoćom sagori kožu.
Na sobnoj temperaturi, pretvara se u otrovni gas.
Samo jedna iskra...
Holister će uskoro doći.
Bože. Louel.
Louel. Louel. Louel.
LOL.
LOL. Kužiš?
Čuj, LOL!
Đe si?
Ostavite to tamo. - Šta se kuva, Louel? - Nemojte udisati.
Zar nam ne trebaju maske? - Imam samo jednu.
Brzo to istovarite. - Isuse.
Mislio sam da ćeš pričekati iza kuće. Šta da je Holister krenuo ovamo?
Ili Bak? - Šta da su otišli iza kuće?
Zadržao bih ih dalje odatle. Nauči da sediš na miru.
Znači, put kojim sam došla je tamo? A onaj mali gradić je tamo?
Da, tamo je Bun. Najbliži put je za Bišop, prema istoku.
Razmišljaš li da kreneš?
Samo izvoli.
Ako nemaš mira, daću ti posla.
Znam, znam. Oprosti.
Znam što sam rekao, ali...
Dušo, ta cura je negde tamo, a njena mama stalno zove, brine se.
Biće još praznika, ali za tu curu neće, ako je uskoro ne pronađemo.
Nik! - Da, šerife?
Šta još radiš ovde? Vreme je za večeru.
Samo sam, ovaj... U redu je, ja sam... - Ne, nije u redu!
To vam je prvi Dan zahvalnosti zajedno. Idi kući, večeraj sa ženom.
Ako ne završim... - To je naređenje, zameniče. Snaći ću se bez tebe koji sat.
Donesi i meni tanjir. Idi! Odlazi! - Dobro, dobro.
Hvala, šerife. - Dušo, šerif me šalje kući na večeru.
Evo me, za 20 minuta.
Pričaj malo glasnije. Da, baš ulazim u auto. Šlag?
Ne, dušo, nema otvorenih radnji za praznik.
Pa, šta će ti šlag za pitu od bundeve? Ne, neću voziti sve do...
Čekaj. Samo malo, dušo. Imam malo šlaga u kancelariji.
Kažem da imam malo... Džena, mobilni mi se gasi.
Brzo ću doći. I ja tebe volim.
Umoran sam od izvinjenja, Holistere.
Nađite jebeno telo te cure, jasno? Slušaj, u pitanju je moja penzija,
ako me sjebete, veruj mi, nećete poživeti da požalite.
Zdravo, Nik. Gledaj, jasno mi je...
Čuo si, možda, pola razgovora, pa si pogrešno shvatio. - Tačno.
Ma daj, stvarno? Nik, gledaj...
Pa, sedimo i popričajmo o ovome. - Dobro te čujem i odavde, šerife.
Zar mi nećeš dati priliku da ti sve objasnim? Mislim, ja..
Polako. - Imaćeš priliku za objašnjavanje.
Sad odlazim odavde, a ti me nećeš sprečiti.
Ne mora biti ovako, Nik.
Žao mi je, šerife.
U ša god da si upetljan, moraćeš da odgovaraš za to.
Jel' bi radije sobu punu novčića ili složene do visine Empajer Stejt Bildinga
Nema veze.
Radije bih složene. - Molim?
Radije bih složene novčiće. Visoko u vazduh. - Tako ih nema puno.
Empajer Stejt Bilding ima oko 100 spratova. Više bi ih stalo u ormar.
Da imam tako složene novčiće, to bi bila senzacija da se vidi.
Baš ovde, usred Blu Ridža, novčići do neba... ljudi bi dolazili od svuda.
Koji je danas dan? - Četvrtak.
Dan zahvalnosti.
Trebala si biti sa svojima, zar ne?
Ustvari, otkazala sam im zbog glupog razgovora za posao.
Znam. Najgore je to što im nisam rekla zašto.
Bilo bi me stid, u slučaju da ne dobijem posao.
Sve to lutanje naokolo, svi moji planovi.
Kakve sad imaju veze?
Moja žena je govorila, "Čovek planira, Bog se smeje."
Da.
Zvuči poput moje mame. Uvek priča o Božjem planu.
Ne liči mi na nešto od toga. - Sigurno da ne.
Duboko ga zakopajte.
Nemojte ga samo baciti niz Sikamor lajn i prekriti zemljom, jasno?
Šta ćemo sa curom? - Imaš li još njen novčanik? - Da.
Dobro, imam ideju kako da se rešimo državne policije, barem za vikend.
Još je moramo pronaći. Ne govori tako, jasno? Ne brini.
Istražiću sve, jasno?
Siguran sam da je Nik dobro. Siguran sam da postoji objašnjenje...
Samo malo, baš sam nešto zauzet, u redu? Džena, ovaj...
Odmah ću se pobrinuti za to. Pozvaću te čim nešto saznam, obećavam.
Zdravo. Isuse, jutros nemam vremena za tvoje gluposti, Daglase.
Moj zamenik je nestao. Njegova žena me zove celu noć.
Između nje i majke Sojer Skot, nemam ni trenutka bez suludog telefoniranja.
Već dugo ga nema? - Da.
Otišao je juče popodne, niko ga od tada nije video. Zabrinut sam.
Pa, dobra vest je da ću ti olakšati posao. Preuzimam tu nestalu devojku.
Moji ljudi će pretražiti šume od Zarđalog potoka sve do Blekridža.
U redu, nisam baš oduševljen, ali čini mi se da je tako najbolje. - Da.
Sad imam nestalu osobu za koju brinem. Daj mi malo vremena,
idem sa tobom da izvestim tvoje ljude i kažem im sve što do sad znamo.
Nije potrebno, dobili su izveštaj. Pozvao sam roditelje devojke iz Padukaha.
U redu je, odmah dolazim. Samo da proverim Nikov ormarić.
Ne znam je li u civilnoj odeći ili je još u uniformi. - O'Dojl, možemo i sami, jasno?
Cenim tvoju ponudu. - Koji je ovo đavo...
Čoveče.
Nek' sam proklet.
Mada ne znamo prirodu odnosa,
verujemo da je zamenik Ketz umešan u nestanak devojke.
Njegov auto je pronađen u okrugu Džonsboro i verujemo da beži iz države.
Proširujemo našu potragu na zapad dok ne pronađemo tog čoveka.
Šta sad? - To je sve.
Za 20 minuta, bićeš i službeno kuvarica. - Nije tako teško. - Baš!
Možeš li 20' sedeti mirno? - Nemam pojma.
Mislim da se privikavam na miran seoski život.
Idi unutra. Budi uz zadnja vrata.
Ako bude nevolja, beži.
Zdravo, sinko.
Kako ide kuvanje? - Dobro. - Tako.
Pa, navratio sam da vidim kako si. - Bogme jesi.
To je dovoljno blizu.
Šta...? Sad ti naređuješ, jel' tako?
Ne volim kad mi se neko petlja u kuvanje. - Jel'?
Pa, reći ću ti nešto. Mnogo sam uložio u ovo.
Ako želim da uđem unutra i pogledam, to ću i uraditi.
Bogme nećeš. - Zaboravljaš sa kim razgovaraš?
Ja sam poglavica, a ti Indijanac.
U mojoj kuhinji... moja pravila. - Znaš, nisi ti jedini kuvar u okolini.
Zašto ne odložiš tu pušku i počneš da se fino ponašaš?
Ne zajebavaj se, momak.
Smestiću ti dva metka pre nego što podigneš te cevi.
Imam sreću što stojiš kraj bureta punog etera.
Previše je to opasno. Samo jedna iskrica od metka...
Jel'?
Tako? Pritčert sa nešto mozga. Bože, pomozi nam.
Dobro, onda.. Pobrini se da sve skuvaš kako treba.
Kad idući put navratim, znaću gde da stanem.
To ti je šef? Zvuči poput šupka.
On je najgori među svim zmijama. Ne upozorava pre nego što ugrize.
Ne izgleda mnogo. - Poslužiće.
Koliko nam još treba? - Oko devet, deset kuvanja.
Trebaće nam celi dan. - Bolje da se onda prihvatimo posla.
Ako te pitaju, zapamti... - Pratim zatvorenika na ispitivanje, kužim.
Osumnjičenog. Pratiš osumnjičenog na ispitivanje.
Ne zaboravi da se obriješ. Neka bude na zadnjem sedištu.
Zašto baš na zadnjem sedištu?
Kad si video da civili sede napred u policijskom vozilu? - Ti nisi policajac.
Zato je i dobio uniformu. - Jebem ti!
Zapamti, ne daj im ništa dok ne daju pare. - Neću.
Prebrojite sve pare, jasno? Ne budite nemarni, da vas ne zajebu.
Zašto ti to ne obaviš kad si već toliko napet oko toga?
Zato imam vas. Nemojte zajebati, jasno?
Imamo samo jednu šansu da im dokažemo da smo dorasli Meksikancima.
Louel kuva bolje od bilo kojeg Meksikanca. - Da, to je jedini razlog što je još živ.
Znate li da je danas potegao pušku na mene?
Još me to muči. - Da, osetljiv je u zadnje vreme.
Više nas ne zove na piće.
Dobro, obavimo ovo. - Može.
Idem da se presvučem. - Sešću na zadnje sedište.
Nije baš zeleno. - Pa, ako to bacimo na zemlju, obojiće je crveno.
Kao da imaš reklamu za met lab u vlastitom dvorištu. Potok sve ispere.
Do sutra, ništa se neće videti.
To je bilo to? Gotovi smo? - Da.
Mislila sam da ćeš odahnuti. - I jesam.
Kad me se rešiš, šta ćeš onda?
Razmišljao sam o rečima tvoje mame.
I kako je rezanje kutija šibica postupak izrade meta.
Mnogo razmišljaš. - Valjda. Znaš, čini mi se da je to nekako povezano.
Još mi nije sve jasno u glavi, ali to je poput...
Kao u životu, svaki susret je hemijska reakcija.
Menjamo ih i menjaju nas.
Kad se promenimo, ne možemo nastaviti i reagovati sa drugim ljudima.
Ne znamo uvek kako će to završiti. Ne znamo.
Poput kutija šibica, nemaju pojma kako će završiti.
To što mi ne vidimo plan, ne znači da ne postoji.
Svejedno, lakše mi je razmišljati, kad znam da će se sve nekako složiti.
Rođo.
I meni je drago što te vidim.
Zdravo, LOL.
Pazi ovo!
Šta kažeš za moju odeću? - Baš fina odeća.
Donećemo sutra tvoj deo.
Nema na čemu.
Jel' to bilo to? Sve je čisto? - Bolje da se neko vreme primirimo.
Otići ću oko podneva po kamion i odbaciti te do državne policije.
Šta da im kažem? - Reci im istinu.
Ja ću se ionako pokupiti odavde do mraka. - Odlaziš?
Vreme je. Ovde samo možeš sedeti do besvesti.
Previše je duhova u ovim šumama.
Valjda sad mogu da ti ovo vratim.
Zadrži.
Dobra tema za razgovor, sa svim tvojim prijateljima u DC-u.
Da, nisam baš sigurna da će...
Stara džukelo. Sad je sve jasno! Mogao si bar da mi kažeš.
Nije hteo da deli. - Nije ni trebao. Pa šta, ako smo je mi prvi uočili?
To ništa ne znači, kad je u pitanju sreća rođe Louela.
Polako, smiri se, Louel. U zadnje vreme si prilično nepouzdan,
sumnjam da ti možemo prepustiti samostalnu odluku.
Ova mlada dama će morati da pođe sa nama.
Sedi, Holi. - Nemamo vremena za ovaj razgovor, Louel.
Potrudi se.
Neće dugo trajati.
Sojer, dušo... hoćeš li mi podgrejati šoljicu kafe? Sve je u redu.
Samo mi donesi kafu.
Kunem se, znao sam za ovo.
Prošli smo sve ove jebene šume.
Evo u čemu je stvar, znam što treba uraditi.
Pobrinuću se za to, kad ja budem hteo.
Za sad, zašto me ne pustite da se zabavljam?
Vidiš kako sam je ukrotio, zar ne?
Tako treba, dušo. Dođi ovamo i sedi mi na koleno.
Proklet bio! Ima mnogo toga što još mogu naučiti od tebe, momče.
Da zavisi od mene... - Holi? - Pričekaj, Bak. - Nešto nije u redu...
Samo malo, problem je što to ne zavisi od mene... - Holi, mikrotalasna!
Hajde!
Molim te! - Ne mogu.
Sećaš se puta za Bišop? - Ne mogu...
Snaći ćeš se.
Beži!
Polako. Ne čini gluposti. - Ti si sva glupost ove porodice.
Zbog čega sve ovo? Zbog neke cure?
Kakve to sad ima veze?
Gotovo je.
Šerife.
Isuse! Taj jebeni Louel. - Celo jebeno vreme je bila ovde.
Je li met... - U autu je, dole niz put. - Hvala Bogu.
Cura je pobegla, O'Dojl. Kroz šumu, prema putu za Bišop.
Idem za njom. Ti kruži putem. - Dobro. - Poteraću je prema tebi.
Da, da, dobro razmišljaš.
Ne zaboravi tu pušku. - Tačno.
Jebem ti!
Hajde, podigni je.
Hajde, momče.
O'Dojl... Ne, ne možeš.
Mi smo partneri. - Samo napred.
Neću, neću to uraditi. Ne možeš me upucati ako nisam naoružan.
Misliš da me brine istraga oko poznatog kriminalca, kraj kuće sa metom?
Sinko, samo sam hteo da osetiš priliku za borbu.
Ali, nisi.
Dakle, kažeš mi da te je taj Louel Pritčert zatorio?
Ne, nije me zatočio. Skrivao me je. - Dobro, od onih drugih koji su te progonili.
Zašto ne prijavite ovo, možda je još živ? - Polako, gđice.
Nema smisla išta prijavljivati, dok ne povežem sve činjenice..
Dakle, ovi drugi tipovi, bilo ih je dvoje? - Da.
Bak i Holister.
Svi su radili za nekog koga nisam nikad videla.
Zašto ne pozovete barem hitnu pomoć, pojačanje ili išta?
Pa, ovako, moraćeš da mi veruješ, jer ovde...
Ja sam poglavica, a ti Indijanka.
Taj treći tip, nikad ga nisi videla? Znaš li mu barem ime?
Ne.
Glas? - Šta? - Glas?
Jesi li ga čula? Kako je zvučao?
Ovaj... ne znam, normalan, sasvim normalan glas.
Znači, ne bi ga prepoznala, da ga opet čuješ? - Ne.
Sasvim sigurno ne bih.
Mislim da ćemo dalje morati pešice.
Hajde.
Idemo malo dalje, dole niz vodu.
Zovu ga Zarđali potok zbog slojeva gline gore na planini.
Boji vodu u crveno. Iskopali su svu glinu još pre mog rođenja.
Ime je ostalo.
Idemo dalje.
Dobro.
Ne moraš to uraditi. - Da.
Uđi u vodu.
RUST CREEK 2019. =Lula&Valkanela=
Adaptirao na srpski: suadnovic